ПРОБЛЕМИ СЕМАНТИКИ, ПРАГМАТИКИ ТА КОГНІТИВНОЇ ЛІНГВІСТИКИ
Taras Shevchenko National University of Kyiv, Ukraine
ПРАГМАТИЧНІ ЗСУВИ В УСНОМУ СИНХРОННОМУ ПЕРЕКЛАДІ
У статті досліджуються прагматичні зсуви у синхронному перекладі (СП), розглянуті основні підтипи зсувів та досліджено адаптацію значення, тону, наміру та культурного контексту. Автор спирається на фундаментальні теорії перекладу, починаючи з теорії зсувів Кетфорда (структурні, одиничні, класові, внутрішньосистемні) та стратегій Вінея і Дарбельне, беручі за основу прагматичні рамки, теорію релевантності Гутта та культурні розбіжності Хауса. Згадуються роботи та теорії українських вчених, таких як Іван Франко, Микола Зеров, Григорій Кочур та Микола Лукаш, які у своїх працях відстоювали принцип адаптації західних творів для місцевої аудиторії. Сучасні перекладознавці (Лада Коломієць та Ірина Одрехівська) вивчають еволюцію ідеологічних та імплікативних аспектів у перекладі. Автор проаналізував 20 годин записів з міжнародних самітів та сесій ЄС 2019-2024 років, анотованих за таксономією Бейкер та інтеракційним аналізом Ваденшьо. Прагматичні зсуви поділяються на експлікацію, аттенуацію (пом'якшення інтенсивності), модуляцію ілокутивної сили (зміна мовленнєвих актів, напр., питання на директиву) та культурну адаптацію (використання українських маркованих лексем, як "боротьба" чи "родина").
синхронний переклад, прагматичні зсуви, перекладацькі зсуви, лексична модуляція, переклад, адаптація перекладу
Авторське право (c) 2025 Сергій Скрильник https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
EL LÉXICO ESPECIALIZADO EN EL CURSO OPTATIVO DE TRADUCCIÓN DE DOCUMENTACIÓN OFICIAL / СПЕЦІАЛІЗОВАНА ЛЕКСИКА У ДИСЦИПЛІНІ ЗА ВИБОРОМ З ПЕРЕКЛАДУ ОФІЦІЙНОЇ ДОКУМЕНТАЦІЇ
El artículo se dedica al enfoque traductológico de terminologías y del léxico especializado en el curso optativo de la traducción de documentación oficial. El objetivo del artículo es proporcionar unas propuestas didácticas en la enseñanza de la traducción especializada, en particular, en la traducción de documentos oficiales. Proponemos precisar el término “la enseñanza basada en contenidos” y proponer el término “la enseñanza basada en contenidos metalingüísticos” en el contexto de enseñanza de traducción, donde el objeto del estudio abarca las peculiaridades traductológicas de las unidades lingüísticas. Enfatizamos la importancia del conocimiento del vocabulario especializado para los futuros traductores. Las dificultades de traducción relacionadas con los términos polisémicos, homonímicos y sinonímicos se resuelven por el análisis del contexto y discurso, la frecuencia y la tradición del uso de las unidades léxicas. La búsqueda de equivalentes traductológicos se facilita por el estudio de las peculiaridades funcionales o pragmáticas del léxico especializado y la estructura de los documentos oficiales en las lenguas española y ucraniana. Recomendamos prestar atención especial a los términos internacionales que parecen sinonímicos, aunque se traducen de manera diferente en dependencia del contexto, como “certificado”, “diploma”, “licencia”, los que, en muchos casos, no se traducen literalmente y dependen del documento concreto y del país hispano. Los traductores deben tomar en cuenta los clichés usados en la comunicación oficial hispana que parece menos breve y seca que la ucraniana. El uso del modo subjuntivo y del futuro simple en las leyes españolas se transmite en presente de indicativo en el ucraniano, según las normas establecidas del uso. ___ Статтю присвячено перекладацькому аспекту термінологій та спеціалізованої лексики в курсі за вибором з перекладу офіційної документації. Мета статті – запропонувати дидактичні рекомендації у викладанні спеціалізованого перекладу, зокрема, у перекладі офіційних документів. Пропонуємо уточнити термін «змістовно-орієнтоване навчання» і запропонувати термін «змістовно-орієнтоване мета-лінгвістичне навчання» у контексті викладання перекладу, де об’єктом вивчення є перекладацькі особливості мовних одиниць. Наголошено на важливості знань спеціалізованої лексики для майбутніх перекладачів. Труднощі перекладу, пов’язані з багатозначними, омонімічними й синонімічними термінами, вирішуються за допомогою контекстуального і дискурсивного аналізу, частотності та традицій вживання лексичних одиниць. Пошук перекладацьких еквівалентів полегшується через вивчення функціональних або прагматичних особливостей спеціалізованої лексики, а також структури офіційних документів в іспанській та українській мовах. Рекомендуємо звернути особливу увагу на інтернаціональні терміни, які виглядають синонімічними, однак перекладаються по-різному в залежності від контексту, наприклад, «сертифікат», «диплом», «ліцензія», які у багатьох випадках не перекладаються буквально, а залежать від документу або іспаномовної країни. Перекладачі повинні враховувати кліше, що вживаються в іспаномовній офіційній комунікації, яка видається менш стислою і сухою на відміну від української. Вживання умовного способу subjuntivo та простого майбутнього часу futuro simple в іспанських законах передається в українській мові теперішнім часом дійсного способу, згідно встановлених норм вживання.
enseñanza basada en el contenido metalingüístico, traducción de documentación oficial, traducción de terminología, traducción del léxico especializado
змістовно-орієнтовне мета-лінгвістичне навчання, переклад офіційної документації, переклад термінології, переклад спеціалізованої лексики
Авторське право (c) 2025 Любов Бобчинець https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
АВТОХТОННИЙ КОМПОНЕНТ ЕКВАДОРСЬКОЇ ІСПАНСЬКОЇ: КОНТАКТНА ЛІНГВІСТИКА В ДІЇ
У статті розглянуто вплив автохтонних мов Еквадору, насамперед кічуа та шуар, на формування еквадорської іспанської. Дослідження спирається на підходи контактної лінгвістики (Weinreich, 1953; Thomason & Kaufman, 1988; Myers-Scotton, 2002) та аналізує публіцистичний дискурс провідних еквадорських ЗМІ за 2019–2024 роки (El Comercio, El Universo, El Telégrafo, La Hora, Expreso, El Mercurio, Primicias, Crónica). Особливу увагу приділено індегенізмам (minga, guagua, chakra, shungo, arraray, achachay, meset) та способам їхньої інтеграції в іспанську мову через семантичну адаптацію та морфологічну інтеграцію. У роботі показано, що індегенізми виконують не лише комунікативну, а й символічну функцію, стаючи маркерами автентичності та колективної ідентичності. З’ясовано, чому саме кічуа й шуар – завдяки демографічній потужності, історичному престижу та соціально-політичній активності – відобразилися у національному публічному просторі, тоді як інші автохтонні мови залишилися локалізованими. Результати свідчать, що еквадорська іспанська постає як мова гібридної ідентичності, у якій поєднуються універсальність іспанського світу та локальна культурна специфіка.
еквадорська іспанська, контактна лінгвістика, індегенізми, кічуа, шуар, публіцистичний дискурс, мовна ідентичність
Авторське право (c) 2025 Марія Сизько https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
ЛІНГВОПРАГМАТИЧНІ ОСОБЛИВОСТІ ЕКО-НЕОЛОГІЗМІВ В ІТАЛІЙСЬКОМУ МЕДІА-ДИСКУРСІ
У статті досліджується вплив культурних і соціальних чинників на сприйняття неологізмів у сучасній італійській мові, зокрема у сфері мас-медійного дискурсу. Метою роботи є з’ясування прагматичних особливостей функціонування новотворів, а також виявлення їхньої ролі у відображенні актуальних тенденцій суспільного розвитку. Матеріалом для аналізу стали публікації в італійських ЗМІ за 2019–2025 рр., де зафіксовано низку лексичних інновацій, серед яких особливу групу становлять екологічні неологізми (e-fuel, emissioni climalteranti, politiche intersettoriali тощо). Результати дослідження демонструють, що еконеологізми не лише віддзеркалюють соціокультурні реалії, але й активно формують уявлення про нові цінності сучасного європейського суспільства, зокрема, екологічну свідомість, інноваційність та інтернаціональну кооперацію.
еконеологізм, еконеологічна колокація, соціокультурні реалії, екологічний дискурс, семантична калька
Авторське право (c) 2025 Анастасія Селіверстова https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
ФУНКЦІЇ ТУРИСТИЧНИХ ТЕКСТІВ ФРАНЦУЗЬКОЮ МОВОЮ В КОНТЕКСТІ ФІЛОЛОГІЧНОГО АНАЛІЗУ
У статті в процесі філологічного аналізу туристичних текстів французькою мовою було виокремлено низку функцій, які виконують ці тексти у комунікативному просторі. Найбільш поширеною є інформаційна функція, адже такі тексти покликані ознайомити читача з особливостями певного туристичного напряму. Водночас у текстах яскраво проявляється емоційно-експресивна функція, яка стимулює інтерес читача, формує позитивний емоційний фон і спонукає до подальшого дослідження теми. Номінативна функція допомагає структуровано подати основні поняття і явища, забезпечуючи точність і однозначність сприйняття інформації. Оцінна функція, у свою чергу, несе функцію опосередкованого впливу на ставлення читача, підкреслюючи переваги та актуальність гастрономічного туризму. Апелятивна функція активна в текстах із метою спонукання до дії. Дескриптивна функція допомагає читачеві візуалізувати туристичні образи, зробити подорож уявною, а компенсаторна функція замінює безпосередній досвід тих, хто не має змоги подорожувати, на словесний. Незважаючи на доволі великий обсяг інформації, туристичний текст зберігає певну лаконічність, що є проявом функції лаконізації мовлення.
туристичні тексти, філологічний аналіз, комунікативні функції, гастрономічний туризм
Авторське право (c) 2025 Анастасія Остапчук https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
РОЛЬ ТОПОНІМІВ У КОНТЕКСТІ ТВОРІВ ЛОПЕ ДЕ ВЕГИ
В статті розглядається своєрідність творчості Лопе де Веги, представника іспанського бароко, засновника класичної іспанської драми, в якій поєднувалися елементи комедії і трагедії. Лопе де Вега не був реформатором у сфері драматургії у повному сенсі цього слова, але він рішуче відмовився від прийнятого на той час принципу «єдності місця, часу і дії». Однак параметр «місця» залишається для видатного автора значущим. Тому важливим елементом лопедевегівського стилю виступають топоніми, які виконують різні функції в його творах, трансформуючись із реального знака в художній: місце події часто трансформується у місто, де відбувається подія, і трактується як елемент візуального сприйняття, як витвір мистецтва (відлуння теоретичних досліджень епохи Відродження), або ж як панорама (осмислення світу у період Бароко). У творах Лопе де Веги місто часто прикрашається атрибутами барокової архітектури, перетворюється на театральну сцену, а повсякденне життя міста трансформується у масові гуляння, свята. Але одночасно місто може нести в собі поняття загрози та смерті, оскільки у «людському мурашнику» будь-хто легко може втратити не лише тіло, але й душу. Або навпаки, місто може символізувати і втілювати поняття спокою батьківського дому. У Лопе де Веги топоніми художньо уособлюють як реальні іспанські локації, так і слугують основою для можливих інтриг та конфліктів, характерних для його прозових або віршованих творів. Розміщуючи сюжети своїх творів (драматичних або інших жанрів) у знайомих або легко впізнаваних місцях, Лопе де Вега прагне справити більший емоційний вплив на тогочасну аудиторію.
Лопе де Вега, драма, комедія, топоніми, бароко, сюжет, художня література
Авторське право (c) 2025 Олена Олена https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
КУЛЬТУРНІ КОДИ У ФРАНЦУЗЬКИХ НЕОЛОГІЗМАХ: МІЖ ТРАДИЦІЄЮ ТА МОДЕРНІСТЮ
Стаття досліджує роль неологізмів у французькій мові як інструменту адаптації до суспільних трансформацій, технологічного прогресу та глобалізації. Неологізми – нові слова, словосполучення або значення – відображають культурні тенденції, збагачують комунікацію та роблять мову живою та відкритою до інновацій. Вони виникають для позначення нових понять, технологій, соціальних явищ і, спочатку сприймаючись як незвичні, з часом можуть увійти до активного вжитку або зникнути. У статті представлено класифікацію неологізмів за походженням, сферою вжитку, способом творення та тривалістю існування. Особливу увагу приділено впливу технологічного прогресу, соціальних змін, екології, культурної глобалізації та мовної політики на формування неологізмів. Аналізуючи приклади – від coronapéro і distanciel до écriture inclusive та zéro déchet – стаття демонструє, як французька мова поєднує традицію та інновацію, залишаючись актуальною завдяки гнучкості та творчій участі носіїв мови. Неологізми виступають маркерами епохи, відображаючи дух часу та виклики, з якими стикається суспільство.
французькі неологізми, культурні коди, мовна традиція, мовна модернізація, словотворення, семантичні зсуви, запозичення, мовна ідентичність, культурна адаптація неологізмів, культурні тенденції, технологічний прогрес, глобалізація, мовна політика
Авторське право (c) 2025 Наталя Миронова https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
ПЕРСОНАЛІЗАЦІЯ ФІНАНСОВОГО ДИСКУРСУ НА МАТЕРІАЛІ ІСПАНСЬКИХ БАНКІВСЬКИХ САЙТІВ
У статті досліджено різні способи персоналізації фінансового дискурсу, які використовують задля залучення нових клієнтів найпопулярніші банки Іспанії на своїх сайтах. Основну увагу зосереджено на тактиках персоналізації, якими користуються іспанські банки, лінгвістичних засобах, які вони при цьому застосовують, та прагматичних функціях які виконують ці тактики. Дослідження робить значний внесок у розуміння того, як працюють механізми персоналізації фінансового дискурсу та може бути корисним для подальших наукових досліджень у сферах прагматики, комунікативної лінгвістики та маркетингових комунікацій.
фінансовий дискурс, персоналізація, іспанські банківські сайти, стратегії, тактики персоналізації, лінгвістичні засоби, прагматичні функції
Авторське право (c) 2025 Вероніка Рогова https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
МОВНА НАДЛИШКОВІСТЬ ЯК ПОЕТИКА ПОВСЯКДЕННОГО У ФІЛЬМІ «ЗЕЛЕНИЙ ПРОМІНЬ» ЕРІКА РОМЕРА
У статті досліджується аналіз мовленнєвих стратегій у фільмі Еріка Ромера, зосереджуючись на феномені мовної надлишковості як художньому засобі вираження екзистенційних тем. Дослідження розкриває, шо Е. Ромер використовує мовну надлишковість не просто як стилістичний прийом, а як потужний інструмент для передачі внутрішнього стану персонажів та їхніх екзистенційних пошуків. Проаналізовано, як паузи, повтори, незавершені речення та фатична комунікація стають засобами вираження психологічної напруги та неможливості справжньої комунікації. Теоретична база дослідження ґрунтується на концепціях Романа Якобсона (фатична функція мови), Ролана Барта (значуща буденність) та Моріса Бланшо (мовлення повсякденності), що дозволяє глибше зрозуміти, як мовна надлишковість у фільмі відображає сучасні комунікативні парадокси. Особливу увагу приділено тому, як Е. Ромер трансформує звичайні, на перший погляд, діалоги у складні психологічні конструкці. Стаття підкреслює актуальність цієї проблематики в сучасному світі, де комунікація часто зводиться до формальних обмінів фразами, а справжній діалог стає дефіцитом.
мовна надлишковість, поетика повсякденного, фатична комунікація, мовленнєві стратегії, комунікативний парадокс
Авторське право (c) 2025 Катерина Гончар https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
АВТОМАТИЧНЕ РОЗПІЗНАВАННЯ ІСПАНСЬКОЇ МОВИ: СОЦІОЛІНГВІСТИЧНІ ЧИННИКИ ТОЧНОСТІ ТА ТИПОЛОГІЯ ПОМИЛОК
У статті досліджено ефективність автоматичного розпізнавання іспанської мови (ASR) на матеріалі корпусу із 304 аудіозаписів мовців різного віку, статі та з різними акцентами. Метою дослідження є оцінка точності системи Google Speech-to-Text, виявлення типових помилок та визначення впливу соціолінгвістичних чинників на якість транскрипції. Для аналізу використано метрики WER та CER, а також кількість замін, видалень і вставок. Результати показали середню точність 94,7 %, при цьому основним типом помилок стали заміни лексем. Найточніше система розпізнавала мовлення носіїв північнопіренейського акценту, а найнижчий рівень коректності спостерігався у підлітків та носіїв аргентинського варіанту іспанської. Практичне значення дослідження полягає у можливості вдосконалення ASR-моделей з урахуванням діалектних та соціальних характеристик мовців.
автоматичне розпізнавання мовлення, іспанська мова, ASR, WER, CER, акцент, соціолінгвістика
Авторське право (c) 2025 Юлія Тарасенко https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
Статтю присвячено дослідженню етимології концепту безпека в українській лінгвокультурі, а саме – реконструкції морфологічної форми й семантики первинних лексем, які лягли в основу вербалізації цього концепту. Автором з’ясовано, що лексема безпека має праслов’янське коріння, а її морфеми – праіндоєвропейське. Первинною лексико-граматичною формою на позначення концепту у слов’янських мовах слід вважати сполучення іменника *pex/*pek із прийменником bez. Конструкція такого типу могла виникнути ще у праіндоєвропейський період, оскільки відповідні концепти у багатьох європейських мовах побудовано за подібною концептуальною схемою. Лексема *pex/*pek первинно мала синкретичну семантику, позначаючи і загрозливі фактори, символом яких виступав вплив вогню на тіло людини, і негативні фізичні та емоційні переживання людини, спричинені цими факторами. Дослідження виявило, що прийменниково-іменникова конструкція також могла бути концептуальною метафорою, у якій іменна частина – ім’я божества, що уособлює небезпеку. Лексеми безпека, bezpeka, bezpek, bezpech слід вважати архаїчними варіантами іменника – імені концепту. Семантика досліджуваного концепту відображає давнє практичне й символічне значення вогню у житті ранньої індоєвропейської спільноти. Автором висунуто гіпотезу, що первинною лексемою, що мала корінь *pex- (у подальшому – *pek-) був вигук *pex, який, відтворюючи звук спалаху вогню, слугував застережним сигналом про небезпеку через апеляцію до попереднього досвіду фізичного й емоційного болю людини. Результати дослідження є відправною точкою для аналізу дериватів кореня *pex-/*pek-, що мають безпековий зміст, на матеріалах різних індоєвропейських мов з метою перевірки висунутої гіпотези.
безпека, безпечний, етимологія, українська мова, слов’янські мови, індоєвропейські мови
Авторське право (c) 2025 Юлія Бобир https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
МОВНІ СТРАТЕГІЇ ВПЛИВУ В АНТИКРИЗОВІЙ КОМУНІКАЦІЇ ПОЛІТИЧНОГО ДИСКУРСУ: ЛІНГВОПРАГМАТИЧНИЙ АСПЕКТ
Стаття присвячена лінгвопрагматичному аналізу антикризової комунікації в політичному дискурсі в контексті сучасних викликів: соціальних протестів, пандемії COVID-19, міграційної кризи, екологічних катастроф і міжнародних конфліктів, зокрема російсько-української війни. У статті досліджено специфічні мовні стратегії й прагматичні засоби, які використовуються політичними лідерами, представниками уряду й ЗМІ для передбачення, контролю і врегулювання кризових ситуацій. Особливу увагу приділено взаємозв’язку між дискурсивними практиками і їхнім впливом на суспільне сприйняття повідомлень у кризових умовах. Визначено антикризову комунікацію як особливий різновид політичного дискурсу з підвищеною прагматичною інтенсивністю, розкрито специфіку комунікативного контракту в умовах кризи (асиметричність, критична важливість релевантності), проаналізовано такі лінгвістичні засоби, як, зокрема, оцінні стратегії, виокремлено основні стратегії впливу: інформування, заспокоєння, мобілізація, відволікання уваги й перекладання відповідальності.
лінгвопрагматичний аналіз, політичний дискурс, антикризова комунікація, комунікативний контракт
Авторське право (c) 2025 Анастасія Михайлова https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
АНАЛІЗ ЛІНГВІСТИЧНИХ ОСОБЛИВОСТЕЙ КЛІКБЕЙТА У ІСПАНСЬКИХ ОНЛАЙН-МЕДІА
У статті досліджуються лінгвістичні особливості клікбейтних заголовків в іспаномовному медіапросторі в контексті конкуренції між традиційною та цифровою журналістикою. Дослідження здійснюється на матеріалі заголовків, опублікованих у 2014–2025 роках на сайтах El País, HuffPost, Buzzfeed, Vanitatis, ABC та VICE, що охоплюють як серйозну, так і розважальну журналістику. Розглянуто лексичні, граматичні, стилістичні та прагматичні засоби, що забезпечують максимальне емоційне залучення читача. Аналіз дозволив виокремити ключові стратегії формування інтриги та маніпуляції увагою аудиторії, такі як гіпероніми, перелічення, звертання на “ти”, наказовий спосіб дієслова тощо. Отримані результати вказують на поступову зміну стандартів подачі новин – від нейтрального інформування до емоційного впливу та маніпуляції.
клікбейт, заголовок, медіа, маніпуляція, емоційна лексика, інтрига
Авторське право (c) 2025 Марія Квачук https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
ЕМОЦІЙНА ЛЕКСИКА ЯК ЗАСІБ СТВОРЕННЯ ПРИВАБЛИВОГО ІМІДЖУ ЗДОРОВОГО СПОСОБУ ЖИТТЯ В ІСПАНОМОВНОМУ МЕДІАПРОСТОРІ (НА МАТЕРІАЛІ ОНЛАЙН-СТАТЕЙ)
У статті проаналізовано особливості застосування емоційної лексики з точки зору граматики, емоційної полярності та ступеня інтенсивності, а також досліджено роль цієї лексики у створенні привабливого образу здорового способу життя в іспаномовних цифрових ЗМІ. Завдяки методу кількісних підрахунків було зафіксовано переважання лексики з позитивною конотацією (зокрема іменників та прикметників) над негативною лексикою, а також лексики із високим ступенем інтенсивності, що сприяє персуазивності дискурсу здорового способу життя (ЗСЖ). Функціонально-прагматичний аналіз показав, що головними функціями емоційної лексики в досліджуваному дискурсі є функція переконання, ідентифікаційна, дидактична, функція привернення уваги та ідеологічна, серед яких домінантною є функція переконання, котра позиціонує здоров’я як найвищу цінність, мотивуючи читача дотримуватися здорового способу життя. Результати дослідження сприяють розширенню розуміння медіадискурсу та підкреслюють центральну роль емоційної лексики як засобу впливу на аудиторію в дискурсі ЗСЖ.
емоційна лексика, іспаномовний медіадискурс, здоровий спосіб життя, персуазивність, функціонально-прагматичний аспект
Авторське право (c) 2025 Анна Зікранець https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
ORIGEN Y EVOLUCIÓN DEL ESPAÑOL EN LatAm / ПОХОДЖЕННЯ ТА ЕВОЛЮЦІЯ ІСПАНСЬКОЇ МОВИ В ЛАТИНСЬКІЙ АМЕРИЦІ
En el artículo se investigan los antecedentes históricos, los factores sociolingüísticos y las consecuencias estructurales y lingüísticas de la formación del idioma español en América Latina. Se examina el proceso de configuración de la variante americana del español como resultado de un prolongado desarrollo colonial, de los contactos intensos con las lenguas autóctonas y de la interacción constante entre los códigos culturales europeos y locales. El trabajo identifica las principales etapas de la evolución del español desde el período de la conquista hasta la actualidad, y caracteriza sus particularidades fonéticas (seseo, yeísmo, elisión de /s/, velarización de /n/), morfológicas (voseo, ustedeo) y léxicas (indigenismos, arcaísmos, anglicismos). Se presta especial atención al problema de la interferencia lingüística, el bilingüismo y la influencia de los sustratos indígenas (náhuatl, quechua, guaraní) en la estructura fonética y gramatical del idioma. Se demuestra que las variantes del español en las diferentes regiones de América (el Caribe, los Andes, el Río de la Plata y Centroamérica) constituyen un sistema policéntrico con normas internas consolidadas. Se realiza además una comparación de los rasgos del español americano con los dialectos meridionales de España (andaluz y canario), lo que permite identificar rasgos arcaicos y regularidades de afinidad tipológica. El estudio profundiza la comprensión actual de la variación del español y de su carácter policéntrico, revelando la dinámica de formación de la identidad lingüística en condiciones de multilingüismo e interacción cultural. La base metodológica del trabajo combina el análisis histórico-comparativo, tipológico, areal y sociolingüístico, lo que garantiza un enfoque integral hacia el objeto de estudio. Los resultados obtenidos tienen un valor práctico para la enseñanza de la lingüística comparada, la lingüística cultural y la filología románica, y pueden emplearse en investigaciones posteriores sobre los contactos lingüísticos, la política lingüística y la tipología sociolingüística. _____ У статті досліджено історичні передумови, соціолінгвістичні фактори та структурно-мовні наслідки формування іспанської мови в Латинській Америці. Розглянуто процес становлення американського варіанта іспанської як результат тривалого колоніального розвитку, інтенсивних контактів із автохтонними мовами та постійної взаємодії між європейським і місцевим культурними кодами. У роботі визначено основні етапи еволюції іспанської мови від періоду конкісти до сучасності, охарактеризовано фонетичні (сесео, єїзм, елізія /s/, веляризація /n/), морфологічні (восео, устедео) та лексичні (індигенізми, архаїзми, англіцизми) особливості американського іспанського. Особливу увагу приділено проблемі мовної інтерференції, білінгвізму та впливу індіанських субстратів (науатль, кечуа, гуарані) на фонетичну й граматичну структуру мови. Показано, що варіанти іспанської в різних регіонах Америки (Кариби, Анди, Ріо-де-ла-Плата, Центральна Америка) утворюють поліцентричну систему з усталеними внутрішніми нормами. Здійснено порівняння рис американського іспанського з південними діалектами Іспанії (андалузьким і канарським), що дозволяє виявити архаїчні риси та закономірності типологічної спорідненості. Дослідження поглиблює сучасне розуміння варіантності іспанської мови та її поліцентричного характеру, розкриваючи динаміку становлення мовної ідентичності в умовах багатомовності та культурної взаємодії. Методологічною основою роботи є поєднання історико-порівняльного, типологічного, ареального й соціолінгвістичного аналізу, що забезпечує комплексність підходу до об’єкта дослідження. Отримані результати мають практичне значення для викладання порівняльного мовознавства, лінгвокультурології та історичної романістики, а також можуть бути використані у подальших дослідженнях міжмовних контактів, мовної політики й соціолінгвістичної типології.
іспанська мова, Латинська Америка, мовна інтерференція, білінгвізм, ареальна диференціація, індигенізми, історична еволюція, поліцентризм, варіантологія
Авторське право (c) 2025 Ніна Корбозерова https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
ПРОБЛЕМАТИКА ФОРМУВАННЯ МОВНОЇ ОСОБИСТОСТІ У СУЧАСНОМУ ФРАНЦУЗЬКОМУ МЕДІЙНОМУ ДИСКУРСІ
У статті розглядається функціонування мовної особистості в сучасному французькому медійному дискурсі, зокрема на прикладі діяльності медіапроєкту HugoDécrypte. Звертається увага на структурні рівні мовної особистості, їх прояв у цифровому середовищі та специфіку представлення мовця в умовах соціальних платформ. Стаття також акцентує на специфіці репрезентації мовця в умовах новітніх форматів цифрової взаємодії, де медійна постать виконує функцію не лише інформатора, але й активного творця соціальних смислів. Аналіз підкріплюється елементами когнітивного та прагматичного підходів, що дозволяє висвітлити стратегічний характер мовленнєвої поведінки у французькому медійному просторі
медіадискурс, мовна особистість, цифрова комунікація, стилістика мовлення, персоналізація комунікації, медіатекст
Авторське право (c) 2025 Олена Воловік https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
IL CAMPO SEMANTICO DEL ROMANZO DEL VERISMO DI L. CAPUANA «IL MARCHESE DI ROCCAVERDINA» / СМИСЛОВЕ ПОЛЕ РОМАНУ ВЕРИЗМУ Л. КАПУАНИ «МАРКІЗ РОККАВЕРДІНА»
L’articolo è dedicato all’investigazione di regolarità del campo di senso nel romanzo del Verismo di Luigi Capuana “Il Marchese di Roccaverdina” al livello semantico globale. Sono state stabilite le regolarità di quantizzazione delle informazioni che si oppongono al carattere aperto dei canali di svolgimento delle informazioni. Sono stati individuati due fattori che garantiscono la coerenza del campo di senso al livello semantico globale: la valutazione polarizzata e l’isotopia. È stato mostrato che il campo di senso del romanzo ha nucleo (dominante e da sfondo), zona prenucleare e periferia. Il carattere del nucleo (dominante o da sfondo) determina la valutazione (negativa o positiva) che è prevalentemente stabile e si espande sulla zona prenucleare (alloggio, oggetti d’uso) e quella periferica (fenomeni della natura). Il nucleo dominante è costituito da referenti-soggetti (personaggi delle classi alte) e ha valutazione negativa (come espressione delle idee dell’autore di mostrare la crisi della nobiltà in Sicilia nell’epoca post-unitaria). Il nucleo da sfondo è costituito da referenti-soggetti (personaggi delle classi basse e mediobasse) e ha valutazione positiva. L’altro fattore che garantisce la coerenza del campo di senso al livello semantico globale è l’isotopia. Il componente semantico di tropi (similitudini, personificazioni, gradazioni) e di verbi di dire si caratterizza per regolarità e ricorrenza formando isotopie al livello semantico globale. All’interno del romanzo si può individuare due serie di componenti semantici che si usano in tutti gli elementi della trama del romanzo (esposizione, esordio, peripezie, culminazione, scioglimento): 1) componente semantico di tropi che indica la destruzione e il carattere incontrollabile; 2) verbi di dire con componente emotivo che esprime ira e rabbia. У статті розглядаються основні закономірності дії смислового поля роману веризму «Маркіз Роккавердіна» на глобальному семантичному рівні. Встановлено основні закономірності квантування інформації в романі веризму з урахуванням чинників, що протидіють відкритості каналів інформаційного розгортання. Визначено два чинники, що забезпечують єдність смислового поля на глобальному семантичному рівні: поляризована оцінка та ізотопія. Показано, що смислове поле роману має ядро (домінантне та фонове), приядерну зону та периферію. Характер ядра (домінантне / фонове) визначає оцінку (негативну / позитивну), що здебільшого є стабільною і розповсюджується на приядерну зону та периферію. Домінантне ядро представлено референтами-суб’єктами (персонажами, що належать до вищих прошарків) і набувають негативної оцінки (як втілення авторських ідей зображення занепаду аристократії на Сицилії в пост-унітарний період). Фонове ядро представлено референтами-суб’єктами (персонажами, що належать до нижчих прошарків) і набувають позитивної оцінки. Іншим чинником, що забезпечує єдність смислового поля на глобальному семантичному рівні, є ізотопія. Семантичний компонент тропів (порівнянь, персоніфікацій, градацій) і дієслів говоріння характеризується тематичною ідентичністю та повторюваністю, утворюючи ізотопи на глобальному семантичному рівні. У тексті роману можна виділити два смислові ряди, що вживаються у всіх ключових елементах сюжету художнього твору (експозиція. зав’язка, розвиток подій, кульмінація, розв’язка): 1) семантичний компонент тропів, що позначає руйнування і неконтрольований характер; 2) дієслова говоріння з емотивним семантичним компонентом на позначення негативних емоцій (злість, гнів).
лінгвостилістика, лінгвопрагматика, смислове поле, глобальний семантичний рівень, поляризовані референтні групи, ізотоп, італійський веризм
Авторське право (c) 2025 Валерія Охріменко https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
LA CATÉGORIE D’EMPRUNTS ANGLAIS INTÉGRAUX DANS LE DISCOURS DES MÉDIAS FRANÇAIS CONTEMPORAINS / КАТЕГОРІЯ ПОВНИХ АНГЛОМОВНИХ ЗАПОЗИЧЕНЬ У СУЧАСНОМУ ФРАНЦУЗЬКОМУ МЕДІА-ДИСКУРСІ
L’article examine l’une des catégories d’emprunts anglophones dans le français contemporain – les emprunts intégraux, c’est-à-dire des unités lexicales qui conservent la structure morphophonologique et la sémantique de la langue source. Une classification de ces anglicismes est proposée sur la base de critères morphologiques, sémantiques et fonctionnels. Les principales sous-catégories identifiées comprennent les emprunts intégraux proprement dits, les occasionnalismes, les abréviations et acronymes, ainsi que les expressions et locutions figées. Une attention particulière est accordée à l’analyse des xénismes et des périgrinismes, des éléments d’origine étrangère désignant des réalités propres à la société anglophone et présentant des degrés divers d’intégration dans l’environnement linguistique français. L’article aborde également les aspects controversés de leur classification, ainsi que les divergences terminologiques. Il est souligné que les emprunts présentent un caractère évolutif, susceptible de changer de statut et de s’adapter à un nouveau système linguistique. У статті розглянуто одну з категорій англомовних запозичень у сучасній французькій мові – повні (інтегральні) запозичення, тобто лексичні одиниці, що зберігають морфонологічну структуру та семантику мови-джерела. Подано класифікацію таких англіцизмів за морфологічними, семантичними та функціональними критеріями. Визначено основні підгрупи: усталені лексеми, оказіоналізми, абревіатури й акроніми, фразеологічні звороти та вирази. Окрему увагу приділено аналізу ксенізмів і перегринізмів, іншомовних елементів, що описують англомовні реалії та перебувають на різних рівнях інтеграції у французьке мовне середовище. Розглянуто дискусійні аспекти класифікації цих явищ і термінологічні розбіжності. Наголошено на еволюційному характері запозичень, їхній здатності змінювати статус і адаптуватися до нової мовної системи.
англіцизми, повні запозичення, інтегральні запозичення, ксенізм, перегринізм, лексична інтеграція, французька мова, преса, іншомовні елементи
Авторське право (c) 2025 Віра Рубан https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
ПЕРИФРАСТИЧНІ КОНСТРУКЦІЇ З ГЕРУНДІЄМ В ІСПАНСЬКІЙ МОВІ ХІІ СТОЛІТТЯ
У статті розглядається проблема формування, семантики та використання перифрастичних конструкцій з герундієм в іспанській мові ХІІ століття (на матеріалі поеми «Пісня про Сіда» (початок ХІІ століття), першого літературного тексту, написаного кастильською мовою. Дослідження залучене у контекст наукових розвідок з аспектології різних науковців, які здійснювали аспектологічні студії. У статті класифікуються дієслова, що утворюють перифрастичні конструкції з герундієм. Здійснено аналіз аспектуальних значень герундіальних перифрастичних конструкцій з дієсловами estar, ir, andar, seer. Проаналізовано ступінь їх граматикалізації. Результати дослідження показують, що процес десемантизації дієслів estar, ir, andar, seer в сполученні з герундієм свідчить про те, що вже у ХІІ столітті виявилася чітка тенденція до формування граматикалізованих аспектуальних перифрастичних конструкцій з герундієм, що є проявом аналітизму в системі граматичних відношень іспанської мови.
аспектологія, аспектуальність, перифрастична конструкція, герундіальна перифраза, граматикалізація, десемантизація, аналітизм
Авторське право (c) 2025 Лідія Корзова , Олена Обручникова https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
МОДУЛЬНИЙ АНАЛІЗ МОНО- ТА ПОЛІСИНОНІМІЧНИХ КОНСТРУКЦІЙ (на матеріалі сучасної французької художньої прози)
У цьому дослідженні використано модульний аналіз (синтагматичний, пропозиціональний та граничний модулі) звужених, розширених і кількісно рівнокомпонентних моно- та поліпредикативних моно- та полісинонімічних граматизованих і аграматизованих висловлень з різними головними лексемами сучасної французької художньої прози. Побудовано та зворотно реконструйовано (мовлення → мова) віртуальні (мовні) синонімічні ряди для ідентифікації первинної структури, визначення семантико-синтаксичних особливостей кожного трансформу та обґрунтування ко(н)текстуальної (лінгвістичної та / або ситуативної) пертинентності преференціальної опції. Доведено, що конструкції з синтаксичною синонімією на рівні синтагми чи висловлення реалізуються в мовленні з метою (подвійно) фокалізувати певні референти за допомогою синтаксичної інтонації та маркерів граничності, запобігти реактуалізації компонентів уже введених інтра- або інтертекстуально, синтаксично «урівноважити» ко(н)текст або екстеріоризувати певні типи аграматизованих оказіоналізмів, що відображають авторський ідіостиль.
звужена, розширена та кількісно рівнокомпонентна преференціальна опція, ко(н)текстуальна пертинентність, модульний аналіз, первинна структура, синтаксична моно- та полісинонімія
Авторське право (c) 2025 Анастасія Лепетюха https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
Переклади українською уривків з роману «Знедолені» Віктора Гюго
Переклад виконаний студентами групи Па 17-22 факультету германської філології і перекладу Київського національного лінгвістичного університету в рамках самостійної роботи з дисципліни «Пропедевтичний курс перекладу французької художньої літератури українською мовою»
Авторське право (c) 2025 під керівництвом Н. В. Миронової https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
Переспіви українською мовою творів аргентинського фольклору з репертуару Альфредо Абалоса
Авторське право (c) 2025 Ірина Ломакіна https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
ОСОБЛИВОСТІ ПЕРЕКЛАДУ ЛЕКСИКО-СЕМАНТИЧНИХ СТРУКТУР У ПОЕЗІЇ ДЖАКОМО ЛЕОПАРДІ
У статті висвітлено особливості перекладу лексико-семантичних структур у поезії Джакомо Леопарді, одного з найвидатніших представників італійської та світової літератури. Проаналізовано ритміко-інтонаційні труднощі та методи збереження філософської глибини автора. Звернено увагу на різні підходи Михайла Ореста і Григорія Кочура до інтерпретації поетичного тексту. Доведено, що песимізм Леопарді, зумовлений культурно-історичними чинниками, вимагає особливих перекладацьких стратегій. У підсумку представлено перспективи подальших розвідок у галузі українськомовних версій італійського поета. ______________ Література: Алексеєнко,О. (1988). Світ поезії Джакомо Леопарді. У Джакомо Леопарді. Поезії (с. 5–32). Київ: Дніпро. Івлева,О. (2025). Світ Джакомо Леопарді в інтерпретації перекладачів. Маріупольський молодіжний науковий форум: традиційні й новітні аспекти дослідження і викладання іноземних мов і літератури. Дата звернення 18 січня 2025. Retrieved from https://mu.edu.ua/storage/MSU/pages/conferences/2021/ Bellucci, G. (1996). Leopardi e i contemporanei: testimonianze dall’Italia e dall’Europa in vita e in morte del poeta. Firenze: Ponte alle Grazie. Blasucci, (1985). Leopardi e i segnali dell’infinito. Bologna: Mulino. Il pensiero storico e politico di Giacomo Leopardi. (1989). Firenze: Olschki. Jonard, (1977). Giacomo Leopardi: essai de biographie intellectuelle. Paris: Les Belles Lettres. Leopardi, (1974). Canti. Edizione di riferimento. Milano: Rizzoli. Solmi, (1975). Studi e nuovi studi leopardiani. Napoli: Riccardo Ricciardi. Джерела ілюстративного матеріалу Leopardi, G. (1974). Edizione di riferimento (p. 125). Milano: Rizzoli.
переклад, Леопарді, песимізм, ритміка, інтонація, філософія, лексико-семантичні структури, італійська мова
Авторське право (c) 2025 Ольга Карпань https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
НАРАТИВНІ ХАРАКТЕРИСТИКИ ТВОРУ ІСАБЕЛЬ АЛЬЄНДЕ «БУДИНОК ДУХІВ»
Стаття присвячена дослідженню наратології як галузі сучасного напрямку аналізу художніх творів у теоретичному аспекті. Здійснено теоретичний огляд дефініцій поняття «наратологія» у зарубіжних і вітчизняних працях із літературознавства, лінгвістики та інших суміжних дисциплін. Досліджено й описано типологічний статус наратора в оповідній парадигмі тексту. Важливим стало також з’ясування основних різновидів нараторів за функціональними параметрами, а також диференціація базових засад для художнього тексту. Наратологія дозволяє здійснювати аналіз структурної організації художнього твору та взаємодії автора та читача, що надає змогу об'єктивно оцінювати результати творчої роботи автора. Предметом вивчення наратології є природа, форма і функціонування наратива, фокусується увага на можливих співвідношеннях між розповіддю і наративним текстом. Літературні твори, написані в стилі магічного реалізму, представляють викладення ідеї у фантастичний, нереальний та дивний спосіб у найзвичайнішому і повсякденному житті. Магічний реалізм прагне надати правдоподібності ірреальному, зберігаючи повсякденну природу фантастичного як ставлення до життя. Досліджуються наративні особливості прозового твору магічного реалізму як способом пере-дачі емоцій, настроїв, життєвої позиції автора, загальнолюдських цінностей. Аналізується типова для творів такого жанру структура ведення розповіді. ______________ Література: Женетт,Ж. (1998). Фігури Брукс,К., & Уоррен, Р. П. (1949). Теорія літератури. Маркес, Г. Г. (1967). Сто років самотності. Альєнде, І. (1982). Будинок духів. РікардоГульон. (1973). El realismo mágico y la novela hispanoamericana. Франц Рох. (1925). Nach-Expressionismus. Magischer Realismus: Probleme der neuesten europäischen АмеліяВалькарсель. (2001). La memoria y el perdón. ЛуїсЛіал. (1955). El realismo mágico en la literatura hispanoamericana. Хуліо Кортасар (1963). Rayuela. КарлосФуентес(1958). La región más transparente. Альєнде, І. (1985). Про любов і тінь. Фуентес, К. (1975). Терра Ностра. Рое, Л. (1995). Магічний реалізм: Теорія, історія, спільнота. Паркінсон,С. (2000). Латиноамериканський магічний реалізм:Дослідження. Джеймі Альзагуїр. (2018). Магічний реалізм у латиноамериканськійлітературі: Визначення та контекст.
наратологія, художній твір, автор, наратологічна концепція, магічний реалізм, дискурс
Авторське право (c) 2025 Інна Анатоліївна Наваренко (м. Київ, Україна) inna.navarenko@knlu.edu.ua Інна Анатоліївна Наваренко (м. Київ, Україна) inna.navarenko@knlu.edu.ua , Юлія Невинна https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
ПОРІВНЯЛЬНА ФОНЕТИКА УКРАЇНСЬКОЇ ТА ІСПАНСЬКОЇ МОВ: ТРУДНОЩІ ДЛЯ УКРАЇНОМОВНИХ СТУДЕНТІВ
У статті порівнюються фонетичні особливості української та іспанської мов і на основі відмінних рис прогнозується, з якими проблемами можуть зіткнутися україномовні студенти під час вивчення іспанської вимови. Запропоновано ієрархію складності звуків для планування більш ефективного навчального процесу. _______________ Література: Гаврилова, О. В., & Гнатишева, О. О. (2024). Дистанційні методи та прийоми навчання фонетики англійської мови. Інноваційна педагогіка, 71(1), 41–45. Дубчак, О. (2020). Чути українською. У світі звуків і букв. Київ: Віхола. Комарова, З. І., & Розгон, В. В. (2014). Сучасна українська літературна мова: фонетика, орфоепія, графіка, орфографія: навчально-методичний посібник для студентів-філологів ВНЗ. Умань: ФОП Жовтий О. О. Бігич, О. Б., Бориско, Н. Ф., Борецька, Г. Е., та ін. (2013). Методика навчання іноземних мов і культур: теорія і практика: підручник для студентів класичних, педагогічних і лінгвістичних університетів (за заг. ред. С. Ю. Ніколаєвої). Київ: Ленвіт. Пискач, О. Д., & Ґоца, Е. Д. (2022). Сучасна українська мова: Фонетика. Фонологія. Орфоепія: навчально-методичний посібник для студентів І курсу українського відділення філологічного факультету. Ужгород. Мойсієнко, А. К., Бас-Кононенко, О. В., Бондаренко, В. В., та ін. (2010). Сучасна українська літературна мова: Лексикологія. Фонетика: підручник. Київ: Знання. Тарнопольський, О. Б., & Кухаренко, А. А. (2015). Педагогічне зіставлення мовних систем іспанської та англійської мов як лінгвістичне підґрунтя навчання у виші іспанської мови як другої іноземної на основі англійської як першої іноземної. Вісник Житомирського державного університету імені Івана Франка, 3(81), 24–28. Cerda Masso, R. (2000). Fonología funcional del español. En Introducción a la Lingüística española (pp. 139–153). Barcelona: Ariel. Gil, J., & Llisterri, J. (2004). Fonética y fonología del español en España (1978–2003). Lingüística Española Actual, 26(2), 5–44. Llorach, E. A. (2001). Gramática de la lengua española. Fonología. Madrid. Topal, İ. H. (2019). CEFR-oriented probe into pronunciation: Implications for language learners and teachers. Journal of Language and Linguistic Studies, 15(2), 420–436.
фонетика, іспанська мова, українська мова, вимова, труднощі, порівняльний аналіз
Авторське право (c) 2025 Олена Братель, Олена Попова https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
ТИПОЛОГІЇ ІНТЕРМЕДІАЛЬНОСТІ У СУЧАСНІЙ ЛІНГВІСТИЦІ: ПРОБЛЕМИ ТА ПЕРСПЕКТИВИ
У статті розглядаються основні підходи до типологізації інтермедіальності як феномена сучасної культури та мистецтва. Проаналізовано ключові проблеми, що виникають у процесі класифікації інтермедіальних явищ, зокрема розмитість меж між медіа, складність узагальнення теоретичних моделей та варіативність інтерпретацій. Окрему увагу приділено перспективам розвитку типологічних підходів, їхньому значенню для міждисциплінарних досліджень і подальшої інтеграції в сучасний науковий дискурс. Запропоновано систематизацію основних моделей класифікації інтермедіальності та обґрунтовано необхідність розширення методологічного інструментарію для аналізу цього явища. _____________ Література: Prosalova, V. A. (2010). Intermedialʹnistʹ u systemi intertekstualʹnykh zv’iazkiv. Aktualʹni problemy ukraïnsʹkoï literatury i folkloru: Zb. nauk. pr., Donetsʹk. nats. un-t, (15), 12–18. Fesenko, V. I. (2014). Literatura i zhivopys: intermedialʹnyi dyskurs (Navch. posib.). Kyiv: KNLU. Besson, R. (2014). Prolégomènes pour une définition de l’intermédialité à l’époque contemporaine. HAL. https://shs.hal.science/hal-01012325/ Clüver, C. (2007). Intermediality and interarts studies. In Changing Borders: Contemporary Positions in Intermediality (pp. 19–37). Lund: Intermedia Studies Press. Hansen-Löve, A. (1983). Intermedialität und Intertextualität: Probleme der Korrelation von Wort und Bildkunst. Wiener Slawistischer Almanach, 11, 291–360. Schroter, J. (2011). Discourses and models of intermediary. CLCWeb: Comparative Literature and Culture, 13(3). http://docs.lib.purdue.edu/clcweb/vol13/iss3/ Wolf, W. (2011). (Inter)mediality and the study of literature. CLCWeb: Comparative Literature and Culture, 13(3). https://doi.org/10.7771/1481-4374.1789
інтермедіальність, лінгвістика, типологія, дискурс, референція, інтеграція, семіотика, міждисциплінарний підхід
Авторське право (c) 2025 Ірина Чаюн https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
ВІДБІР КУЛЬТУРНИХ КОДІВ У ХУДОЖНІХ ТЕКСТАХ: МЕТОДИ ТА ПІДХОДИ
Стаття присвячена аналізу методів та підходів до відбору культурних кодів в літературі. Розглядаються семіотичний, лінгвістичний, контекстуальний та інтертекстуальний аналіз як ключові методології, які допомагають розкрити глибинні шари культурної свідомості та ідентичності, закладені в художніх текстах. Обговорюється необхідність вивчення культурних кодів для розуміння соціально-історичних реалій та формування культурної грамотності. ______________ References: Bakhtin, M. M. (1981). The Dialogic Imagination: Four Essays. (C. Emerson & M. Holquist, Trans.). University of Texas Press. Bakhtin, M. M. (1984). Rabelais and His World. (H. Iswolsky, Trans.). Indiana University Press. Barthes, R. (1967). Elements of Semiology. (A. Lavers & C. Smith, Trans.). Hill and Wang. Barthes, R. (1970). S/Z. Paris: Seuil. Barthes, R. (1977). Image-Music-Text. (S. Heath, Trans.). Hill and Wang. Gadamer, H.-G. (1975). Truth and Method. (J. Weinsheimer & D. G. Marshall, Trans.). Continuum. Gadamer, H.-G. (2004). Philosophical Hermeneutics. (D. E. Linge, Trans.). University of California Press. Genette, G. (1980). Narrative Discourse: An Essay in Method. (J. E. Lewin, Trans.). Cornell University Press. Genette, G. (1997). Paratexts: Thresholds of Interpretation. (J. E. Lewin, Trans.). Cambridge University Press. Greimas, A. J. (1983). Structural Semantics: An Attempt at a Method. (D. McDowell, R. Schleifer, & A. Velie, Trans.). University of Nebraska Press. Greimas, A. J. (1987). On Meaning: Selected Writings in Semiotic Theory. (P. Perron & F. H. Collins, Trans.). University of Minnesota Press. Lakoff, G. (1980). Metaphors We Live By. (with M. Johnson). University of Chicago Press. Lakoff, G. (1987). Women, Fire, and Dangerous Things: What Categories Reveal About the Mind. University of Chicago Press. Lévi-Strauss, C. (1955). Tristes Tropiques. (J. Weightman & D. Weightman, Trans.). Penguin. Lévi-Strauss, C. (1963). Structural Anthropology. (C. Jacobson & B. G. Schoepf, Trans.). Basic Books. Lévi-Strauss, C. (1964-1971). Mythologiques (Vols. 1-4). University of Chicago Press. Lotman, Y. M. (1977). The Structure of the Artistic Text. (G. Lenhoff & R. Vroon, Trans.). University of Michigan Press. Lotman, Y. M. (1990). Universe of the Mind: A Semiotic Theory of Culture. Tartu: Aleksandra. Lotman, Y. M. (1990). Universe of the Mind: A Semiotic Theory of Culture. (A. Shukman, Trans.). Indiana University Press. Peirce, C. S. (1931-1958). Collected Papers of Charles Sanders Peirce (Vols. 1-6). (C. Hartshorne & P. Weiss, Eds.). Harvard University Press. Peirce, C. S. (1992-1998). The Essential Peirce: Selected Philosophical Writings (Vols. 1-2). (N. Houser & C. Kloesel, Eds.). Indiana University Press. Propp, V. (1968). Morphology of the Folktale.(L. Scott, Trans.). University of Texas Press. Ricoeur, P. (1970). Freud and Philosophy: An Essay on Interpretation. (D. Savage, Trans.). Yale University Press. Ricoeur, P. (1984-1988). Time and Narrative (Vols. 1-3). (K. Blamey & D. Pellauer, Trans.). University of Chicago Press. Saussure, F. de. (1916). Course in General Linguistics. (W. Baskin, Trans.). Dover Publications.
культурні коди, літературний аналіз, семіотика, контекстуальний аналіз, інтертекстуальність, критичне мислення, культурна ідентичність, соціально-історичний контекст, художні тексти, культурна грамотність
ФРАНЦУЗЬКИЙ КУЛЬТУРНИЙ ПРОСТІР В АСПЕКТІ АМЕРИКАНІЗАЦІЇ: ЛІНГВОКОГНІТИВНИЙ ЗРІЗ
Стаття пропонує дослідження впливу американізації на культурний простір Франції, аналізується роль запозичення американських лінгвокультурних реалій у процесі формування сучасної мовної і концептуальної картин світу країни. Визначено, що американська експансія сприяла формуванню інакшого мовного мислення під впливом уніфікації мови, завдячуючи англійській. Зміни в концептуальній структурі французького культурного простору стали наслідком лінгвокультурного трансферу, який проявляється через асиміляцію, гібридизацію або конкуренцію запозичених культурно–специфічних елементів. Асиміляція є процесом переміщення культурно–специфічних концептів до французького культурного простору разом з їх оригінальними позначеннями (пряме запозичення назв, калькування), коли вони залишаються феноменами похідної культури. Гібридизація сприяє створенню нових смислів і концептів завдяки міжкультурній концептуальній інтеграції, яка модифікує змістове наповнення концепту, внаслідок чого формуються нові концептуальні категорії. Конкуренція полягає у критиці проявів американізації як загрози французькій ідентичності, опорі американським реаліям. Лінгвокультурний трансфер впливає на лінгвістичні, дискурсивні та соціальні структури французької культури, породжуючи гібридні моделі, що поєднують локальні та запозичені елементи. Він сприяє закріпленню стереотипного мислення та формуванню клішованих уявлень під впливом культурної домінанти American Dream – когнітивного прототипу американізації. _____________ Література: Berstein,, & Milza, P. (1991). Histoire de la France au XXè siècle, 1944–1958. Paris: Complexe. Buttjes,, & Byram, M. (Eds.). (1990). Mediating Languages and Cultures: Toward an Intercultural Theory of Foreign Language Education. Clevedon: [Publisher]. Colman, M. (2008). A Dictionary of Psychology (3rd ed.). Oxford: Oxford University Press. https://doi.org/10.1093/acref/9780199534067.001.0001 Ducrot,, & Todorov, T. (1972). Dictionnaire encyclopédique des sciences du langage. Paris: Seuil. Duroselle,-B. (1976). La France et les États–Unis des origines à nos jours. Paris: Seuil. Espagne,, & Werner, M. (1991). Transferts: Les relations interculturelles dans l’espace franco-allemand (XVIIIe–XIXe siècles) [Transfers: Intercultural Relations in the Franco-German Space (18th–19th Centuries)]. Annales. Économies, Sociétés, Civilisations, 46, 911–912. https://doi.org/10.1017/S0395264900069067 Etiemble, (1964). Parlez–vous franglais? Paris: Gallimard. Fauconnier, G., & Turner, M. (1998). Conceptual Integration Networks. Cognitive Science, 22(2), 133–187. https://doi.org/10.1207/s15516709cog2202_1 Graddol, (2000). The Future of English? (2nd ed.). London: [Publisher]. http://cfaculty.chuo–u.ac.jp/~mikenix1/co/we/Future_of_English.pdf Hock, H. (1991). Principles of Historical Linguistics (2nd ed.). Berlin: Mouton de Gruyter. Held,, & McGrew, A. (1998). The End of the Old Order? Globalization and the Prospects for World Order. Review of International Studies, 24, 219–243. https://doi.org/10.1017/S0260210598002191 Kuisel, F. (2011). The French Way: How France Embraced and Rejected American Values and Power. Princeton: Princeton University Press. Lazar, (1986). Les batailles du livre du Parti Communiste français (1950–1952). Vingtième Siècle. Revue d’histoire, April–June. Moffett, E. (1907). The Americanization of Canada. New York: Columbia University. Ory, (1984). Mickey Go Home! La désaméricanisation de la bande dessinée (1945–1950). Vingtième Siècle. Revue d’histoire, 4, 77–88. Paris: Sciences Po University Press. Prochasson, (1993). De la culture des foules à la culture de masse. In A. Burguière & J. Revel (Eds.), Histoire de la France, les formes de la culture (pp. [page numbers]). Paris: Seuil. Samovar,, Porter, R., & Jain, N. (1991). Understanding Intercultural Communication. Belmont, CA: Wadsworth. Schleicher, (1860). Die deutsche Sprache. Stuttgart: J. G. Cotta’scher Verlag. https://doi.org/10.11588/diglit.61330#0114 Sonntag, K. (2003). The Local Politics of Global English: Case Studies in Linguistic Globalization. Lanham, MD: Lexington Books. Tournès, (1997). L’américanisation de la culture française ou la rencontre d’un modèle culturel conquérant et d’un pays au seuil de la modernité. Historiens/Géographes, 358, 65–79. Winock, (1982). U.S. Go Home: L’antiaméricanisme français. L’Histoire, November.
американізація, національний культурний простір, запозичення, лінгвокультурний трансфер, концептуальна інтеграція
Авторське право (c) 2025 Лада Клименко, Тетяна Бурмістенко https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
КОМУНІКАТИВНО-ДИСКУРСИВНІ СТРАТЕГІЇ СТВОРЕННЯ ОБРАЗУ КИТАЮ В УКРАЇНСЬКОМУ ІНФОРМАЦІЙНОМУ ПРОСТОРІ
У статті розглянуто комунікативно-дискурсивні стратегії формування образу Китаю в українському інформаційному просторі, що базується на жанрово-дискурсивному та лінгвопрагматичному підходах, які дозволяють систематизувати жанрові особливості подачі інформації та виявити риторичні прийоми і комунікативні стратегії, характерні для новинних агентств, аналітичних видань, економічних та суспільно-політичних ЗМІ, а також соціальних платформ, зокрема Facebook, Telegram, YouTube та Medium, що забезпечує багатовимірність дослідження медійних дискурсів та сприяє виявленню їх впливу на формування міжнародного іміджу країни. У процесі дослідження використано методи дискурс-аналізу, контент-аналізу та порівняльного аналізу, що дозволило виокремити домінантні риторичні прийоми та жанрові характеристики подачі інформації, які формують амбівалентне сприйняття образу Китаю в українському інформаційному просторі, підтверджуючи багатогранність підходів до медійного позиціонування міжнародних акторів. _____________ Література: Fairclough, N. (1995). Critical Discourse Analysis: The Critical Study of Language. London: Longman. https://www.felsemiotica.com/descargas/Fairclough-Norman-Critical-Discourse-Analysis.-The-Critical-Study-of-Language.pdf van Dijk, T. A. (2008). Discourse and Power. London: Palgrave Macmillan. Perelman, Ch. (1982). The Realm of Rhetoric. Notre Dame: University of Notre Dame Press. Foucault, M. (1972). The Archaeology of Knowledge. London: Tavistock Publications. https://books.google.com.ua/books?id=kyKuUTYEn5sC&pg=PR3&hl=ru&source=gbs_selected_pages&cad=1#v=onepage&q&f=false Nye, J. S. (2005). Soft Power: The Means to Success in World Politics. New York: Public Affairs. http://www.tinyurl.com/2b5wv9az Fuchs, C. (2021). Social Media: A Critical Introduction (3rd ed.). London: Sage. https://fuchsc.net/wp-content/SocM_Preface_Intro.pdf Укрінформ. (2021, 22 квітня, 16:55). Китай взяв зобов'язання до 2060 року досягти нульових викидів CO₂. https://www.ukrinform.ua/rubric-world/3233118-kitaj-vzav-zobovazanna-do-2060-roku-dosagti-nulovih-vikidiv-co2.html (Дата звернення 17.03.2025). РБК-Україна. (2021, 18 квітня, 05:16). США і Китай об'єднають зусилля, аби перешкодити змінам клімату. https://www.rbc.ua/ukr/news/ssha-kitay-obedinyat-usiliya-chtob-pomeshat-1618712290.html (Дата звернення 17.03.2025). Дзеркало тижня. (2025, 09 березня, 15:55). Китай зробив висновки з першої торгової війни з Трампом і змінив тактику на тлі нових тарифів – AP. https://zn.ua/ukr/china/kitaj-zrobiv-visnovki-z-pershoji-torhovoji-vijni-z-trampom-i-zminiv-taktiku-na-tli-novikh-tarifiv-ap.html Дзеркало тижня. (2025, 31 січня, 05:27). Китай планує закрити Панамський канал – Марко Рубіо. https://zn.ua/ukr/usa/kitaj-planuje-zakriti-panamskij-kanal-marko-rubio.html Європейська правда. (2021, 26 березня, 15:00). Пекін взявся за санкції: як далеко зайде конфлікт Китаю та ЄС. https://www.eurointegration.com.ua/articles/2021/03/26/7121377/ Європейська правда. (2021, 14 липня, 10:32). Китайські інвестиції: досвід Східної Європи для України. Відповідаємо на ключові питання. https://www.eurointegration.com.ua/articles/2021/07/14/7125417/ Економічна правда. (2025, 4 березня, 12:31). Китайський виробник електромобілів BYD залучає 5,6 мільярда доларів для експансії за кордон. https://epravda.com.ua/biznes/ kitayskiy-gigant-byd-zaluchaye-5-6-mlrd-dol-dlya-globalnoji-ekspansiji-#:~:text=Китайський%20виробник%20електромобілів%20BYD%20залучає,доларів%20для%20експансії%20за%20кордон&text=Китайський%20лідер%20з%20виробництва%20електромобілів,Про%20це%20пише%20Financial%20Times Мінфін. (2024, 12 лютого, 14:55). Китай найбільш зацікавлений у завершенні війни в Україні: 5 фактів, які це підтвердять. https://minfin.com.ua/ua/2024/02/12/121377682/ Економічна правда. (2023, 20 вересня, 11:57). Масштабні субсидії Китаю у виробництво електромобілів потребують розслідування – ЄК. https://epravda.com.ua/news/2023/09/20/704537/ Лівий берег. (2023, 2 червня, 14:35). Війна в Україні не змінила поглядів Китаю щодо можливого нападу на Тайвань, – Міжнародний інститут стратегічних досліджень. https://lb.ua/world/2023/06/02/558491_viyna_ukraini_ zminila_poglyadiv.html Главком. (2024, 27 липня, 09:07). Зрозуміти Китай. Чи може Пекін зупинити війну в Україні? (Частина 1). https://lb.ua/world/2024/07/27/626275_zrozumiti_kitay_chi_mozhe_pekin.html Голос України. (2022, 09 лютого). Етнічна політика Китаю: історія і сучасність. https://www.golos.com.ua/article/355972 Урядовий кур’єр. (2024, 23 квітня). Китай відкидає звинувачення у підтримці російського вторгнення в Україну. https://ukurier.gov.ua/uk/news/kitaj-vidkidaye-zvinuvachennya-u-pidtrimci-rosijsk/ Facebook (2024, 12 березня). https://www.facebook.com/ Medium (2024, 05 лютого). https://medium.com/ Youtube (2024, 21 січня). https://www.youtube.com/ Instagram (2024, 14 березня). https://www.instagram.com/
Китай, комунікативно-дискурсивні стратегії, комунікативні тактики, українські ЗМІ, медіадискурс, лінгвопрагматичний підхід, медіарепрезентація, інформаційний простір
Авторське право (c) 2025 Сунь Цин https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
FUNZIONI DEI NEOLOGISMI ITALIANI NEL GIORNALISMO / ФУНКЦІЇ ІТАЛІЙСЬКИХ НОВОТВОРІВ У ПУБЛІЦИСТИЦІ
Questo articolo analizza gli aspetti funzionali dei neologismi italiani nel discorso giornalistico contemporaneo, con particolare attenzione al loro ruolo nel riflettere i cambiamenti sociali, culturali e tecnologici. Lo studio esamina i principali presupposti della formazione dei neologismi nel lessico italiano odierno, evidenziando l’influenza dei progressi tecnologici, della digitalizzazione e della comunicazione via internet. L’autrice individua sei funzioni principali dei neologismi: nominativa, informativa, estetica, pragmatica, comunicativa e cognitiva, ognuna delle quali svolge un ruolo specifico nel discorso massmediatico. Viene inoltre evidenziata una sottocategoria della funzione informativa, la funzione informativo-compressiva, che utilizza la compressione linguistica come strategia per una trasmissione più efficace delle informazioni. L’analisi si basa su un corpus di esempi tratti da periodici italiani contemporanei, tra cui Corriere della Sera e Il Sole 24 ORE. Lo studio sottolinea l’importanza di ciascuna funzione nella pratica linguistica, evidenziando come i neologismi contribuiscono all’adattamento della lingua alle nuove esigenze sociali e comunicative. Inoltre, si prende in considerazione l’impatto di queste innovazioni linguistiche sulla fruizione dei media e sul discorso pubblico, dimostrando il loro ruolo nell’evoluzione dell’uso linguistico contemporaneo. У статті досліджуються особливості функціонування італійських неологізмів у сучасній публіцистичній сфері, зокрема їхня роль у відображенні динаміки суспільних, культурних і технологічних змін. Розглянуто основні передумови появи новотворів у лексичному складі сучасної італійської мови, зосереджено увагу на впливі розвитку технологій, цифровізації та інтернет-комунікацій. Автором виділено шість основних функцій неологізмів: номінативну, інформативну, естетичну, прагматичну, комунікативну та когнітивну, які визначають їхню роль у текстах мас-медійного дискурсу. Окремо виокремлено підвид інформативної функції – інформативно-компресивну, що передбачає використання механізмів мовної компресії (скорочення) для більш ефективної передачі інформації. Аналіз здійснено на основі корпусу прикладів із сучасних італійських періодичних видань, зокрема Corriere della Sera та Il Sole 24 ORE. У підсумках наголошується на важливості кожної функції у процесах адаптації мови до нових реалій і комунікативних потреб суспільства. ______________ Література: Коваль,Т. Л. (2011). Експресивна функція неологізмів у мові сучасного газетного дискурсу. Наукові Записки. Серія: Філологічні науки (мовознавство), (100), 78–81. Мосейчук,О. М. (2012). Публіцистичний дискурс як контекст реалізації комунікативного впливу на масового адресата. Вісник Житомирського державного університету імені Івана Франка, (65), 174–177. Retrieved from http://nbuv.gov.ua/UJRN/VZhDU_2012_65_36 Третьякова,К. В. (2019). Функціонально-прагматична місія неологізмів у мові. Науковий вісник Міжнародного гуманітарного університету. Серія: Філологія, 42(1), 156–159.
funzione dei neologismi, innovazioni linguistiche, discorso giornalistico, digitalizzazione, periodici italiani contemporanei
функції неологізмів, лінгвістичні інновації, публіцистичний дискурс, діджиталізація, сучасна італійська преса